ФУНКЦІОНАЛ ЗАМОВЛЕННЯ СУДОВОЇ ЕКСПЕРТИЗИ ЗА ДОПОМОГОЮ ІНТЕГРОВАНОГО ЧАТ-БОТА CHATGPT
В Україні судово-експертна діяльність проводиться відповідно до Закону України «Про судову експертизу», яким передбачено проведення судової експертизи як «дослідження на надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду» [1, ст. 1]. У цьому ж законі зазначено, що забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об’єктивною експертизою повинно орієнтуватися на максимальне використання досягнень науки і техніки. Це означає активне впровадження цифрових технологій та автоматизованих систем для оптимізації процесів судово-експертної діяльності, здатності інтегрувати новітні інформаційні технології у професійну діяльність судів для підвищення її ефективності. На сьогодні одною із таких інформаційних технологій, яка розвивається найстрімкіше, є штучний інтелект. Він дає можливість розробляти технологічні рішення, що працюють за принципом людського інтелекту або близьким до нього. За короткий час свого існування штучний інтелект зробив прорив у різних галузях людської діяльності, впливаючи на їх розвиток. Його почали широко використовувати і в судовій діяльності різних країн для прискорення розгляду справ, підтримки прийняття рішень та забезпечення більшої об’єктивності під час розгляду справ. Важливою моделлю у сфері штучного інтелекту, потужним інструментом за можливостями та принципами роботи є чат-боти. Одним із найвідоміших і популярних у сьогоденні чат-ботів є ChatGPT, розроблений компанією OpenAI. Можливості ChatGPT щодо пошуку інформації, створення контенту, автоматизації рутинних завдань на основі автоматизації, персоналізації, економії часу та ресурсів, а також мінімізації помилок і людського фактора можуть значно прискорити й підняти на новий якісний рівень судово-експертну діяльність загалом і проведення судових експертиз зокрема. Мета статті – розглянути необхідний функціонал замовлення судової експертизи в судових справах за допомогою інтегрованого чат-бота ChatGPT, який би відповідав законодавчим актам України, для прискорення його подання.
Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ОКРЕМІ ВИПАДКИ ПРОВЕДЕННЯ СУДОВО-ЕКОНОМІЧНИХ ЕКСПЕРТИЗ, ПОВ’ЯЗАНИХ ІЗ ДОСЛІДЖЕННЯМ РОЗМІРУ УПУЩЕНОЇ ВИГОДИ, ЗАВДАНОЇ СУБ’ЄКТАМ ГОСПОДАРЮВАННЯ ВНАСЛІДОК ЗБРОЙНОЇ АГРЕСІЇ РОСІЙСЬКОЇ ФЕДЕРАЦІЇ
У статті висвітлено питання до підходу дослідження судово-економічною експертизою окремих випадків оцінки показника упущеної вигоди підприємств, установ, організацій унаслідок збройної агресії російської федерації проти України, наведено приклади документів, що можуть слугувати вихідними даними для проведення розрахунків у випадку нелінійних ситуацій, що потребують дослідження та стосовно яких відсутній детальний опис порядку розрахунку в «Методиці визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв’язку із збройною агресією Російської Федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності».
ОЦІНКА ЕЛЕКТРОМОБІЛЕЙ МЕТОДОМ ВИЗНАЧЕННЯ ЗНАЧЕННЯ ЗАЛИШКОВОГО РЕСУРСУ ТЯГОВОЇ БАТАРЕЇ
Статтю присвячено одній з найбільш актуальних і практично значущих проблем сучасного автомобільного ринку – оцінці ринкової вартості електромобілів. Якщо методологія оцінювання автомобілів із двигунами внутрішнього згоряння є добре розробленою та уніфікованою між країнами, то методики оцінки електромобілів (BEV) залишаються на етапі становлення. Основним викликом є адекватне врахування залишкової ємності тягової батареї, яка в сучасних BEV може становити до 40 % загальної вартості автомобіля. Автори, спираючись на аналіз міжнародного досвіду (німецький підхід Deutsche Automobil Treuhand GmbH та методику китайських дослідників із Сичуанського університету), розробили та запропонували універсальний метод оцінки BEV. Суть методу полягає у визначенні залишкового ресурсу тягової батареї шляхом порівняння її фактичного стану здоров’я (SoH) із нормативними значеннями та подальшому розрахунку залишкової вартості батареї як окремого компонента електромобіля. Методологія передбачає: (1) визначення та вимірювання SoH із використанням діагностичних методів і швидких тестів DEKRA; (2) розробку формул для нормативного SoH залежно від пробігу та гарантійних параметрів; (3) практичну перевірку на прикладах автомобілів Tesla Model 3 та Renault ZOE з порівнянням фактичних і розрахункових значень SoH; (4) обґрунтування впливу факторів деградації батареї, як-от режим заряджання, умови експлуатації та річний пробіг. Автори демонструють, що різниця між фактичним і нормативним SoH безпосередньо впливає на залишкову ринкову вартість BEV. Наприклад, розрахунки показують, що два автомобілі одного року випуску з однаковим пробігом можуть суттєво відрізнятися за ціною через різний стан батареї. Дослідження доводить, що запропонований метод є не лише теоретично обґрунтованим, але й практично придатним для застосування в реальних ринкових умовах. У роботі підкреслюється, що хоча моделі деградації батарей потребують подальшої верифікації на широкій вибірці автомобілів, запропонований метод уже забезпечує прозорий та уніфікований підхід до оцінювання BEV для судових експертів, оцінювачів, страховиків та інших учасників ринку. Зроблено висновок, що ця методика може слугувати основою для розробки українських стандартів оцінки електромобілів та в майбутньому адаптуватися з урахуванням упровадження твердотільних акумуляторних технологій.
ОСОБЛИВОСТІ ПРОВЕДЕННЯ СУДОВО-ЕКОНОМІЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ ЩОДО ВСТАНОВЛЕННЯ ЗБИТКІВ, ЗАВДАНИХ РОСІЙСЬКОЮ АГРЕСІЄЮ В УКРАЇНІ
У статті розглянуто правові та методичні засади проведення судово-економічної експертизи в Україні в умовах збройної агресії Російської Федерації, яка зумовила масштабні економічні втрати для держави, бізнесу та громадян. Підкреслено, що належне документальне підтвердження збитків є необхідною умовою їх подальшого відшкодування в національних і міжнародних судових інституціях. У роботі здійснено узагальнення сучасних підходів до проведення судово-економічних експертиз, виділено основні проблеми практики та визначено перспективи їх вирішення. Акцент зроблено на аналізі методик, які застосовуються у сфері експертної діяльності, та наукових рекомендацій, розроблених профільними інституціями. Показано, що комплексність методології ґрунтується на поєднанні документально-бухгалтерського аналізу, ринкової оцінки активів, визначення упущеної вигоди й оцінки витрат на відновлення. Особливу увагу приділено необхідності уніфікації методичних підходів, їх гармонізації з міжнародними стандартами та практикою європейських судових інституцій. Розкрито роль профільних науково-дослідних установ у формуванні доказової бази для судових процесів та підготовці експертних висновків, що мають не лише юридичне, а й соціально-економічне значення. Визначено ключові проблеми, зокрема відсутність доступу до первинних бухгалтерських документів, знищення інформаційних ресурсів у зоні бойових дій, необхідність застосування цифрових технологій фіксації збитків та інтеграції результатів із міжнародними базами даних. Зроблено висновок, що судово-економічна експертиза є стратегічно важливим інструментом для захисту прав постраждалих суб’єктів, відновлення економічного потенціалу держави й обґрунтування позовних вимог у міжнародних судах. Її результати формують підґрунтя для створення державних програм компенсацій, стратегій післявоєнної відбудови та залучення інвестицій.
ЕФЕКТИВНІСТЬ ПСИХОЛОГІЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ ЯК МЕТОДУ ОЦІНКИ ПОВЕДІНКОВИХ ТА ЕМОЦІЙНИХ РЕАКЦІЙ ПОРІВНЯНО З ПОЛІГРАФОМ
У статті розглядається ефективність психологічної експертизи як альтернативного методу оцінки поведінкових та емоційних реакцій особи в умовах обмеженої доступності поліграфа. Психологічна експертиза передбачає комплексний аналіз когнітивних, емоційних і поведінкових проявів, що відображають внутрішній психоемоційний стан досліджуваного та виявляють специфіку його індивідуально-психологічних характеристик. Акцент зроблено на науково-методичному підґрунті експертного аналізу, який ґрунтується на поєднанні психодіагностичних методик, проєктивних тестів, клінічного інтерв’ю, спостереження й аналізу невербальної поведінки. Значну увагу приділено оцінюванню мікрореакцій, змінам інтонаційної структури мовлення, особливостям емоційної виразності та виявам психологічних захисних механізмів як маркерів достовірності повідомленої інформації. Порівняльний аналіз демонструє, що, на відміну від поліграфа, який фіксує переважно фізіологічні параметри, психологічна експертиза дає змогу досліджувати мотиваційну сферу, рівень тривожності, внутрішні конфлікти та способи їх подолання. Встановлено, що результати експертизи можуть успішно застосовуватися в криміналістиці для підвищення надійності показань, у судово-психологічних дослідженнях для з’ясування особливостей психоемоційного стану, у психологічному консультуванні для визначення внутрішніх ресурсів клієнта, а також у спортивній та освітній практиці з метою профілактики конфліктів та оптимізації міжособистісних взаємин. Психологічна експертиза є самостійним і перспективним інструментом, що може забезпечити високий рівень об’єктивності, валідності та практичної значущості отриманих результатів. Підкреслено, що перспективи розвитку психологічної експертизи полягають у вдосконаленні стандартизованих методик, інтеграції інноваційних цифрових технологій для фіксації невербальної поведінки та створенні єдиних критеріїв оцінювання достовірності результатів. Це відкриває можливості для міждисциплінарної взаємодії психологів, юристів і медиків, сприяє формуванню єдиної науково-практичної бази та підвищує авторитет психологічної експертизи як ефективного інструменту в різних сферах суспільної діяльності.
ОПТИМІЗАЦІЯ НАМАГНІЧУВАННЯ ОБ’ЄКТІВ ПІД ЧАС ВИКОНАННЯ ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ РЕЛЬЄФНОГО МАРКУВАННЯ МЕТОДОМ МАГНІТООПТИЧНОЇ ВІЗУАЛІЗАЦІЇ
Розглянуто практичні аспекти та інструментальну базу для забезпечення ефективності експертно-криміналістичних досліджень рельєфного маркування феромагнітних об’єктів (видаленого, ушкодженого чи скритого покриттями) методом магнітооптичної візуалізації. Метод магнітооптичного дослідження рельєфного маркування складається з кількох послідовних етапів: намагнічування об’єкта контролю до певного рівня, копіювання на магнітну стрічку просторового магнітного образу об’єкта, пов’язаного з рельєфом і структурою його поверхні, і подальшої магнітооптичної візуалізації цієї копії. Для ряду складних випадків використовується додаткове намагнічування навісними магнітами, що встановлюються на об’єкт, з’єднуючись у ланцюг. Оптимізація рівня намагнічування здійснюється експериментальним ітераційним шляхом і потребує перебору варіантів щодо кількісті магнітів і способів їх з’єднання, що оцінюється за даними подальшого магнітного копіювання та магнітооптичної візуалізації. Ці трудомісткі операції потребують багато часу й не гарантують досягнення максимальної ефективності досліджень. Технічна проблема полягає в тому, щоб забезпечити оптимальне намагнічування, оскільки недостатнє намагнічування призводить до невиправданої втрати рівня сигналу, а надлишкове намагнічування – до перенасичення його динамічного діапазону. Таким чином, ручний ітераційний підбір параметрів намагнічування є трудомісткою процедурою, що не гарантує досягнення максимальної ефективності досліджень. Для забезпечення оптимального намагнічування об’єкту розроблено і впроваджено індикатор намагнічування, що адаптований до умов магнітного копіювання. На тестових і практичних прикладах досліджень видаленого маркування зброї показано, як регулювання намагнічування впливає на ефективність встановлення даних первинного маркування на різних за товщиною стінок ділянках номерної площадки. Використання індикатора значно спрощує і прискорює процес налаштування намагніченості за рахунок виключення надлишкових операцій магнітного копіювання і магнітооптичної візуалізації на кожній ітерації налаштування, а також забезпечує оптимальність намагнічування, яка визначає інформативність магнітного копіювання і, таким чином, підвищує ефективність дослідження загалом.
ОСОБЛИВОСТІ ВИКОРИСТАННЯ КОМЕРЦІЙНОГО ПРОГРАМНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АВТОМАТИЗОВАНИХ СИСТЕМ ЦИВІЛЬНОГО ПРИЗНАЧЕННЯ В КОНТЕКСТІ ПРОВЕДЕННЯ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ В УКРАЇНІ
У статті виокремлено особливості використання комерційного програмного забезпечення (ПЗ) у складі автоматизованих систем (АС) цивільного призначення з урахуванням вимог, які висуваються під час проведення судових експертиз (експертних досліджень) в Україні. Показано, що широке застосування комерційних програмних продуктів у сферах державного управління, медицини, транспорту, фінансів та освіти призводить до збільшення кількості судових спорів, у яких об’єктом дослідження є програмне забезпечення. Визначено ключові проблемні питання: недостатність національної методичної бази та нормативного регулювання, ризики використання неліцензійних версій, складність підтвердження автентичності електронних даних, відсутність відкритого коду. Обґрунтовано необхідність уніфікації підходів (розробки методик / алгоритмів експертного дослідження) комерційного програмного забезпечення в судових експертизах та адаптації міжнародних стандартів. Запропоновано напрями вдосконалення експертної практики: розроблення методик / методичних рекомендацій, створення механізмів сертифікації програмних продуктів, гармонізація із законодавством ЄС. Зроблено висновок про міждисциплінарний характер проблеми, що поєднує правові, технічні й організаційні аспекти.
ОРГАНІЗАЦІЯ ПРОВЕДЕННЯ КОМПЛЕКСНОЇ ІДЕНТИФІКАЦІЙНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ ГОЛОСУ Й УСНОГО МОВЛЕННЯ ЗА ВЗАЄМОДІЇ ЕКСПЕРТІВ-МОВОЗНАВЦІВ І ЕКСПЕРТІВ ТЕХНІЧНОГО ДОСЛІДЖЕННЯ ГОЛОСУ Й УСНОГО МОВЛЕННЯ
У статті наведено базові заходи й алгоритм взаємодії та співпраці експертів мовознавчого та технічного дослідження голосу й усного мовлення, які стануть у пригоді під час організації проведення ідентифікаційної експертизи голосу й усного мовлення, а також для досягнення максимально точних і об’єктивних висновків. Запропоновано рекомендації щодо підвищення ефективності та достовірності результатів комплексної експертизи голосу та мовлення для використання в судовій практиці.
ТЕОРІЯ І ПРАКТИКА ЗАСТОСУВАННЯ МОРСЬКИХ ТЕРМІНІВ
У статті проаналізовано особливості семантики, морської термінології та перекладацьких рішень, що були застосовані для її відтворення українською мовою. Автори досліджують найбільш продуктивні шляхи перекладу морської термінології з англійської на українську. Методологічну основу дослідження становить аналіз процесів появи нових термінів у морській технічній термінології та коректного їх використання на практиці. Проаналізовано формальний переклад термінів, які можуть мати хибне тлумачення під час проведення рятувальних операцій на воді. Рекомендацією є залучення моряків, суднобудівників, лінгвістів до співпраці над створенням єдиного Стандарту (або комплексу стандартів) з морської термінології, технічних довідників із морської тематики, доопрацювання існуючих словників-довідників (електронних) із внесенням до них морських термінів-стандартів.
ФУНКЦІОНАЛЬНІСТЬ МОВНИХ МАРКЕРІВ ВПЛИВУ В ГАЗЕТНИХ ПУБЛІКАЦІЯХ ПРОПАГАНДИСТСЬКОГО ХАРАКТЕРУ (НА МАТЕРІАЛІ ГАЗЕТ «ХАРЬКОВ Z»)
У статті представлено результати комплексного лінгвістичного дослідження газетних публікацій пропагандистського характеру. Розглянуто структурно-семантичні, лексико-стилістичні та прагматичні особливості медіатекстів, спрямованих на формування громадської думки. На основі аналізу широкого корпусу текстів виявлено типові мовні маркери пропаганди: емоційно забарвлена лексика, маніпулятивні мовленнєві стратегії, імпліцитні оцінки та метафоричні моделі. Охарактеризовано функціональне навантаження мовних засобів впливу в контексті медійного дискурсу. Запропоновано методику ідентифікації пропагандистських текстів за лінгвістичними критеріями. Результати дослідження мають практичне значення для розвитку медіаграмотності, експертної оцінки інформаційних матеріалів і вдосконалення механізмів протидії інформаційним маніпуляціям.
АДМІНІСТРАЦІЯ ДЕРЖАВНИХ СУДОВО-ЕКСПЕРТНИХ УСТАНОВ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ: СУТНІСТЬ, НЕДОЛІКИ ТА ШЛЯХИ ПОДОЛАННЯ
Стаття досліджує особливості управління державними судово-експертними установами. Робота визначає напрями вдосконалення організаційно-управлінського забезпечення. Автор статті визначає адміністрацію судово-експертних установ як сукупність посадових осіб, уповноважених здійснювати організаційно-розпорядчі функції. Обґрунтовано, що ефективність судово-експертної діяльності залежить не лише від професійної підготовки судових експертів, а й від якості управлінських рішень, що приймаються адміністрацією відповідних установ. Попри оновлення окремих положень, встановлено, що чинне законодавство України, зокрема Закон України «Про судову експертизу», не формує цілісної моделі адміністративного управління державними судово-експертними установами та залишає низку управлінських питань на рівні підзаконного регулювання. Автор статті виокремив три основні проблеми у сфері адміністрування державних судово-експертних установ: брак фінансування; недостатнє кадрове забезпечення; відсутність чіткого визначення правового статусу адміністрації державної судово-експертної установи як суб’єкта публічного управління. Особливу увагу приділено кадровому забезпеченню, яке розглянуто крізь призму необхідності формування професійного управлінського корпусу у сфері судово-експертної діяльності. У статті наголошено на необхідності належної освіти для керівників судово-експертних установ. Також заявлено про необхідність створення відповідного кадрового резерву. Обґрунтовано доцільність законодавчого вдосконалення організаційно-управлінських засад діяльності державних судово-експертних установ. Автор пропонує внести зміни до чинної статті 8 Закону України «Про судову експертизу». З метою вирішення проблеми фінансування автор пропонує запровадити законодавчі механізми авансової оплати експертиз. Одночасно слід передбачити належне бюджетне фінансування пріоритетних напрямів. Зроблено висновок, що реалізація запропонованих змін сприятиме підвищенню ефективності адміністрування.
ЄВРОПЕЙСЬКЕ ТА ВІТЧИЗНЯНЕ ЗАКОНОДАВСТВО ЩОДО КРИМІНАЛЬНО-ПРОТИПРАВНИХ ПОСЯГАНЬ У СПОЖИВАННІ ЕЛЕКТРИЧНОЇ ЕНЕРГІЇ
На сучасному етапі розвитку вітчизняного законодавства у сфері енергетики відмічається створення ринку електричної енергії, на якому законодавчо врегульована діяльність суб’єктів (операторів ринку) у виробництві, передачі та розподіленні електричної енергії. Зважаючи на законодавчо визначену майнову сутність електричної енергії, до неї як до предмета кримінально-протиправного посягання вітчизняний законодавець у кримінальному кодексі встановлює відповідальність. Разом із цим гармонізація енергетичного законодавства України з енергетичним законодавством країн Європейського Союзу не має подібного відображення у кримінальному законодавстві. Наголошується, що кримінальне законодавство країн – членів ЄС різниться між собою у питаннях визначення кримінально-протиправного посягання на електричну енергію і потребує порівняльного дослідження. У статті розглянуто положення кримінального законодавства окремих країн ЄС щодо викрадення електричної енергії порівняно з вітчизняним як показові приклади спільного та відмінного, було зосереджено увагу на особливостях, які вирізняють ці норми від інших подібних за своєю суттю у спрямованості, що досліджується, а саме у викраденні електричної енергії. У дослідженні наголошено, що порівняння кримінального права країн Євросоюзу щодо кримінально-протиправного посягання на електричну енергію є складним завданням, оскільки немає єдиного гармонізованого підходу в законодавстві ЄС за цими питаннями. У порівняльному дослідженні визначено відмінність вітчизняного та європейського законодавства у визначенні кримінально-протиправного діяння, розміру збитків, видів і розміру покарань.
ШТУЧНИЙ ІНТЕЛЕКТ ЯК ІНСТРУМЕНТ У ВИРІШЕННІ ЗАВДАНЬ СУДОВОЇ ЕКСПЕРТИЗИ
У статті розкрито можливості практичного застосування інформаційного потенціалу штучного інтелекту в практиці судово-експертної діяльності на прикладі вирішення завдань судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи. На підставі аналізу наукових напрацювань учених у галузі права та судової експертології встановлено, що застосування штучного інтелекту в судово-експертній діяльності сприятиме підвищенню точності, оперативності й об’єктивності експертних досліджень за умов відповідного правового регулювання використання технологій штучного інтелекту в судово-експертній діяльності України. З урахуванням експертної практики визначено, що функціональні можливості штучного інтелекту в судовій лінгвістичній експертизі реалізуються за такими напрямами: аналіз об’єктів дослідження й висування версій щодо наявності в них лінгвальних маркерів експертно значущих ознак відповідно до поставленого на вирішення експертизи питання за згенерованим штучним інтелектом на запит експерта інформаційним контентом на підготовчій стадії дослідження; здійснення лексико-семантичного, поняттєво-змістового, комунікативно-прагматичного аналізу на аналітичному етапі дослідження. На експерта, діяльність якого має відповідати професійним та етичним стандартам судово-експертної практики, покладається відповідальність за інтерпретацію результатів, формування експертного висновку та його правову значущість. Інструментальний потенціал ChatGPT в реалізації завдань судової лінгвістичної експертизи визначається його здатністю надавати словникові дефініції, тлумачити значення слова з урахуванням контексту повідомлення загалом та його жанрово-стилістичних особливостей; зіставляти значення слова із його синонімічними варіантами; розкривати образну мотивацію слововживання, будувати семантично-асоціативні ланцюжки в межах лексико-семантичного поля; надавати контекстну інтерпретацію значення слів; наводити тлумачення лексикографічно не зафіксованих неологізмів, сленгізмів, професійних слів тощо.
ТЕОРЕТИЧНІ ЗАСАДИ ТА ЗНАЧЕННЯ АНАЛІЗУ ВЗАЄМОПОВ’ЯЗАНОСТІ РОЗМОВ У ДОСЛІДЖЕННЯХ ЩОДО ВИГОДИ ПІД ЧАС ПРОВЕДЕННЯ ЛІНГВІСТИЧНИХ СЕМАНТИКО-ТЕКСТУАЛЬНИХ ЕКСПЕРТИЗ
У статті розглядаються теоретичні засади та практичне значення аналізу взаємопов’язаності розмов у контексті досліджень під час проведення лінгвістичних семантико-текстуальних експертиз у справах щодо неправомірної вигоди. Акцентовано на особливостях розмов цієї тематики як об’єктів дослідження зі значним обсягом імпліцитної (прихованої, неявної) інформації, що потребує встановлення. Робота містить опис основних ознак взаємопов’язаності розмов, висловлювань у розмовах, на які експерт може здійснювати опору за об’єднання серії розмов у єдиний дискурс для подальшого дослідження. Також у роботі наведено приклади встановлення об’єктивного змісту фрагментів діалогів шляхом аналізу їх як частини цілого. Зазначається, що описаний підхід є ефективним не лише в контексті аналізу з метою виявлення пропозиції, обіцянки, прийняття або спонукання до надання будь-якої вигоди, а й у розв’язанні інших завдань лінгвістичної експертизи, де об’єктами досліджень є розмови, які можна розглядати в сукупності.
ДО ПИТАННЯ ВЗАЄМОДІЇ СУДОВИХ ЕКСПЕРТІВ ДЕРЖАВНИХ СПЕЦІАЛІЗОВАНИХ СУДОВО-ЕКСПЕРТНИХ УСТАНОВ УКРАЇНИ З МЕРЕЖЕЮ ІНТЕРНЕТ
Водночас праця судового експерта специфічна, останнім часом публікується багато праць, присвячених методам і технологіям, заснованим на використанні інтернету. Але системне дослідження взаємодії судових експертів з інтернетом у науковій літературі висвітлено недостатньо. Водночас в останніх дослідженнях і публікаціях не охоплено всіх аспектів взаємодії судових експертів з інтернетом як середовищем. Мета публікації – систематизувати на підставі узагальнення емпіричного матеріалу взаємодію судових експертів, зокрема державних спеціалізованих судово-експертних установ України, із середовищем інтернету, виявити закономірності та спрогнозувати подальші кроки. Наводяться 6 векторів такої взаємодії: Інтернет як – засіб комунікації; – джерело інформації; – репрезентативна площадка; – джерело загрози й небезпеки; – слідосприймаюча субстанція; – об’єкт дослідження. Кожен із векторів має минуле, теперішнє і майбутнє, які окреслені у статті певними практичними прикладами. Прогнози на майбутнє висуваються на базі узагальнення емпіричного матеріалу. Розпочато із загальновживаних векторів, щодо яких не так очевидна специфіка саме судових експертів, проте які чинили значний вплив на роботу судових експертів державних НДУСЕ. Наприклад, інтернет як засіб комунікації. На початку комп’ютеризації НДУСЕ Міністерства юстиції України доступ до інтернету був досить обмеженим через технічні аспекти підключення. А втім, для спілкування почали використовувати електронну пошту, але вона не була таким обов’язковим атрибутом спілкування, як зараз. Пізніше певної популярності набули спеціальні судово-експертні форуми на базі безоплатних серверів з безоплатним для користувачів програмним забезпеченням. На них судові експерти спілкувалися між собою і відповідали відвідувачам форумів на найбільш поширені запитання, наприклад, які задачі вирішує певний вид судової експертизи. На сьогодні проводяться інтернет-конференції, а також конференції у змішаному форматі (офлайн та онлайн), на яких спілкуються за допомогою інтернет-зв’язку, причому інтернет-зв’язок забезпечується організатору конференції на безоплатній та платній основі, залежно від технічного супроводу конференції і онлайн-платформи. Наразі інтернет зробив можливим спілкування не тільки НДУСЕ та їх співробітників між собою та з колегами, а також з іншими учасниками судово-експертної діяльності, але й з безоплатними версіями штучного інтелекту, а саме Gemini від Google та ChatGPT від OpenAI. Щодо інтернету як об’єкта дослідження, то Ю. І. Браїлко та Н. В. Кисла наводять судову практику з визначення глорифікації у відкритих інтернет-джерелах. Цікавою є публікація О. В. Голікової, О. В. Закса та С. Г. Дем’янчука «Дослідження вебсайтів під час вирішення питань щодо порушення авторського права». На їхню думку, питання, пов’язані з аналізом нормативного визначення поняття вебсайту та послідовності дій судового експерта, є недостатньо дослідженими в контексті судово-експертного забезпечення правового захисту веб-сайту як об’єкта права інтелектуальної власності й потребують більшої уваги фахівців. Метою публікації є визначення раціонального алгоритму судово-експертного дослідження вебсайту як об’єкта права інтелектуальної власності. Вебсайти – це «складений» твір, що містить у собі як результати вебпрограмування, так і певний контент, який може бути об’єктом прав інтелектуальної власності. Ця публікація прокладає шлях до дослідження інтернету як об’єкта, у якому є предмет окремої судово-експертної галузі. Так, на нашу думку, предметом дослідження цієї галузі знань буде сам інтернет як сукупність різного роду вебсайтів, які, зі свого боку, є об’єктами авторського права та суміжних прав. Ці вебсайти у своїй системі утворюють не систему інформації, а інформаційну систему, яка взаємодіє з відвідувачем системи і чинить на нього певний психологічний вплив, наприклад спонукає придбати певний товар, або сформувати певну політичну думку, або надає певну відповідь на певне запитання тощо. Таким чином, інтернет є складною інформаційною системою, взаємодія судових експертів державних спеціалізованих судово-експертних установ з якою розвивається за 6 векторами, і, можливо, у майбутньому кількість цих векторів тільки зростатиме. Автори доходять висновку, що питання взаємодії судових експертів з інтернетом потребує поглибленого вивчення й використання результатів у подальшій роботі. Можливо, зароджується нова галузь судово-експертних знань – судова експертиза інтернету.
ПРАКТИЧНІ АСПЕКТИ ВИКОРИСТАННЯ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ В СУДОВІЙ ТОВАРОЗНАВЧІЙ ЕКСПЕРТИЗІ: ВИКЛИКИ ТА ПЕРСПЕКТИВИ
У статті розглянуто практичні аспекти застосування технологій штучного інтелекту як допоміжного інструменту у сфері судової товарознавчої експертизи. Проаналізовано обмеження та ризики, які виникають під час інтеграції інструментарію штучного інтелекту в судову експертизу, оскільки судовий експерт несе кримінальну відповідальність за об’єктивність, правдивість і повноту свого висновку. Визначено потенційні переваги впровадження інтелектуальних систем, зокрема підвищення швидкості проведення експертних досліджень. Окреслено ключові виклики, пов’язані з нормативно-правовим регулюванням, етичними аспектами та якістю даних, необхідних для навчання алгоритмів. На основі аналізу сучасних підходів зроблено висновок про доцільність поступової інтеграції інструментів штучного інтелекту як розумного помічника в практику судової товарознавчої експертизи та визначено перспективні напрями подальших досліджень.
ЗАСТОСУВАННЯ КОЕФІЦІЄНТІВ CПІВВІДНОШЕННЯ ПРОПОЗИЦІЇ ДО ПРОДАЖУ, НАЦІНКИ ЧИ ЗНИЖКИ ДЛЯ ВИЗНАЧЕННЯ РИНКОВОЇ ВАРТОСТІ МОТОТЕХНІКИ
У статті узагальнено результати експертної практики та досліджень ринку України із застосуванням коефіцієнтів співвідношення пропозиції до продажу, націнки на скутери, мотоцикли, трицикли, квадроцикли, а також урахування знижок у разі гуртових закупівель мототехніки з бензиновими й електричними двигунами для вирішення питання щодо визначення вартості двоколісних, триколісних мотоциклів, квадроциклів та їх модифікацій з урахуванням положень чинних методик [3; 5; 8; 9] товарознавчої та транспортно-товарознавчої експертиз.